EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Nu ska jag ta ett jätteskepp.
Tack så mycket!
Tack.
Tack så mycket...
...för att ni är här.
Det första jag vill säga är...
Jag har förlovat mig.
Tack. Tack!
Jag uppskattar er entusiasm.
Jag uppskattar applåderna, för jag bor i Los Angeles.
När man säger till nån där att man har förlovat sig applåderar de inte.
När man säger till folk i LA att man har förlovat sig säger de: "Kul för dig...
Kul för..."
När man säger att man har förlovat sig är det alltid så att folk säger:
"Hur träffades ni?
"Hur träffades ni?"
Jag gillar inte att berätta hur vi träffades.
Jag gillar inte att berätta det.
Det är inte dumt eller pinsamt.
Det är bara inte coolt.
Vi träffades via en dejtingapp. Precis som alla ni. Just det.
Vi träffades via en dejtingapp.
Det handlar inte om min kreativitet, utan snarare om min generation.
Jag är "millenial"... Det är så vi träffar folk, okej?
Ja.
En dejtingapp, på en bar
eller: "Oj, hon blev gravid. Nåja, Skylar blir en bra mamma."
Några tystnade när jag sa att jag är millenial. Dra åt helvete.
Jag är... 35.
Det betyder att jag föddes 1983.
Det betyder att jag är
precis på gränsen.
Jag är millenial
men jag är äldre!
Äldre millenial!
Förtorkad...
Vis...
Samlas runt Snapchat, mina barn...
Jag ska berätta...
...om den fasta telefonen.
När jag var liten flicka...
...skickade jag en gång ett textmeddelande från en Sidekick.
Jag minns när de uppfann Skechers.
Då var de fula.
Och de är fula nu.
I high school...
...dansade vi till ett band som hette Sugar Ray.
"Hur träffades ni?"
När ni frågar "Hur träffades ni?"
så vill vi berätta...
...allt.
Personlig information, bakgrundsinformation
ytterligare information, all information.
"Hur träffades ni?"
"Sitter du ner? Kapitel ett. I sjuan
var jag ganska bra på klarinett." Vi börjar från början.
Vi vill att ni ska veta så mycket.
Om man frågar en kille samma sak...
Män berättar inte saker om sig själva frivilligt.
När man frågar en kille "Hur träffades ni?" säger han inte:
"Jag är fisk, så jag älskar ansikten."
En man vill ofta inte berätta så mycket om hur de träffades
utan snarare:
"Jag kan fortfarande knulla om jag ville.
Jag är en knullman. Det är sån jag är.
Jag ska inte knulla nån. Jag knullar henne, men...
Jag härstammar från en lång rad knullmän.
Min pappa var en knullman, min farfar var en knullman... Jag knullar.
Jag packar kuken och drar till nästa stad.
Jajamän...
Tänt var det här.
Jag kallas Knullmannen Terry.
Nere på Walgreens..." Ni fattar.
"Hur träffades ni?"
Jag säger det här som en kvinna som står upp för andra kvinnor
som en kvinna som valde att vara singel väldigt länge.
När singelkvinnor frågar mig
"Hur träffades ni?"
så är det inte så mycket en personlig fråga till mig
utan snarare att de letar efter ledtrådar.
"Var hittade du en friare?"
"Berätta dina knep!"
Man kommer in...
...på Trader Joe's en söndagskväll.
Det är då snygga tjejer handlar.
"Jag köper blommor till mig."
Om man går in på Trader Joe's med en ring
kan singelkvinnor känna av vibrationerna från ringen.
"Ringen! Den hånar oss!"
De kommer från frusen yoghurt-gången i träningskläder och slingor...
"Berätta, vi vill också förlova oss."
"Hemligheter..."
"Berätta. Var en sjyst tjej."
Det finns ingen hemlighet, så ni vet.
Köp inte böckerna. Tro inte på dem.
Det finns ingen hemlighet.
Jag kommer att gifta mig vid 35.
Om det fanns en hemlighet hade jag utnyttjat den.
Det finns ingen hemlighet.
Det finns inget magiskt trick.
Jag kommer aldrig säga: "Samlas, mina damer...
Bredvid motorvägen ligger ett paddhål...
Ni måste åka dit."
Ingen hemlighet. Dessutom, om du är singel
och du inte tycker om just det
så gör du nog allt du kan för att inte vara singel.
Ingen säger: "Jag hatar att vara singel.
Jag tvättar mig med skinka och katthår. Var är han?
Var är han?"
Kvinnor låter folk få veta att de söker ett förhållande.
Vi ropar från bergstoppar. Vi går på seminarier och kurser. Vi frågar.
"Är du singel? Har din bror en bror? Är det din bror? Din syster?
Jag tar vad som helst."
Vi skaffar specialgjorda nummerskyltar
med "VILL HA 6". Vi låter folk veta.
Män är lite mer tillbakalutade när det gäller förhållanden.
"Vi råkade ses, och nu har vi fyra barn..."
Det är inte så genomtänkt. Kvinnor säger: "Kom..."
"Jag går väl åt det hållet..." Det bara händer.
De är inte så genomtänkta. Jag har frågat många killar hur de träffade sin tjej.
Ungefär 80 procent av berättelserna är väldigt lika.
80 procent låter så här: "Hur träffades vi? Tja...
Jag var ute med polarna.
Jag letade inte efter nån.
Och då såg jag henne."
Och den lögnen blir...
...en stor del av kvinnors narrativ.
När vi går ut hoppas vi att en man ska se oss
och rädda oss.
Vi hoppas att nån ser oss och att det ska hända för oss.
Vi har en gemensam fantasi
där man går in på en klubb eller en bar
med fem exakt likadana tjejkompisar.
När du kommer in är det en man som lägger märke till dig
och ser din vackra själ och bestämmer...
Det är nån DJ där uppe som tittar ut och är helt...
"Hon..."
Och du bara. "Jag?"
Och sen börjar livet, eller hur?
Det är inte vårt fel att vi tror att det kommer att bli så här.
Vi har fått lära oss det sen vi var små.
Prinsessor blir räddade.
Snövit räddades av prinsen
Egentligen var det dvärgarna och hon var vilse i skogen.
Men...
Sju män... Vem är hon?
Okej.
Törnrosa räddades när prinsen kysste henne när hon sov.
Hemsk sensmoral.
Vad lär männen sig av det?
"Om vi kysser dem när de sover blir de evigt tacksamma.
Konstapeln."
Så när vi går ut hoppas vi att bli upptäckta.
Det händer en märklig sak med många singeltjejer.
Vi erkänner inte att vi vill att en man ska se oss.
Vi vill ju det, men vi vill inte verka desperata.
"Jag ska hänga med mina kompisar." Spacklad och stoppad.
"Jag ska bara gå ut och ha kul."
Det är normalt att vilja bli sedd av nån som man tycker är snygg.
Det är kruxet.
Det är normalt...
...att vilja ha uppmärksamhet. Även i ett förhållande har man ett hjärta.
Man vill att folk ska tycka att man är snygg.
Om man håller sin kille i handen och är ute och går
och man ser nån snygging vill man att han ska gilla det han ser.
Det hände inget.
Vi försöker lura oss själva.
"Jag försöker inte ens." Inte? Dra en påse över huvudet då.
Du försöker, okej.
När man går ut är det trevligt att bli sedd. Alla gör det.
Vi sminkar oss. Vi tvingar ner oss i ett par byxor.
Vi trycker ner prärievargstassarna i klackade skor och går ut.
Vi jagar inte ens. Vad gör vi?
Vi står i en flock med sex andra kvinnor.
Sex prärievargar.
Varför stöter ingen på er?
Ni är sex stycken. Han är livrädd.
Det är jobbigt när killar inte ser att vi gör oss till. Vad gör vi då?
"Det suger. Vi tar ett varv." Vi går...
...i ett moln av parfym, runt baren.
"De kanske är bättre tre meter bort."
Så frågan är hur kvinnor...
...feminister...
En eller två lata killar kanske också funderar på det här:
"Varför måste killen stöta på tjejen?
Du är en oberoende kvinna. Varför kan inte tjejen stöta på killen?"
Vill ni veta? Vi gjorde allt det här.
Gör nåt själv, Scott. Det är svaret.
Vi gör mycket.
Okej.
Mycket. Jag har inte ätit bröd på fem månader. Vi gör mycket, okej?
Kvinnor stöter inte på män för att kvinnor inte ses som jämlika.
Så när vi går utanför en traditionellt feminin roll
och gör nåt själva och stöter på en kille som avvisar oss
så gör det desto mer ont.
Och på en biologisk nivå
vet vi att han inte avvisar oss på grund av våra skor eller kläder...
Han avvisar...
...dina ägg.
Man repar mod för att fråga: "Ursäkta, vill du ha mina ägg?"
"Jag vill inte ha dina ägg." "Snälla, jag har bara några få."
Kvinnor är inte jämlika så det är obekvämt att stöta på män.
Vi riskerar mycket mer. En vacker dag
i ett Utopia där män och kvinnor ses som jämlikar
så kanske vi kan stöta på män utan att få problem med vår självkänsla
men som det ser ut nu kan vi inte göra det.
Våra mormödrar stötte inte på män.
Våra mödrar stötte inte på män. Kanske en dag...
Min generation kanske ändrar på det. För sent. Men...
Min generation med sina hashtaggar och tweets
vi kanske kan göra så att våra dotterdöttrars döttrar
kan stöta på män. Det är min dröm.
Vi gör jobbet nu
så att våra dotterdöttrars döttrar kan få känna Hur det är
att stöta på en halvfull snubbe utanför en tacobil
klockan två på morgonen.
Det är bara en dröm...
En annan anledning till att kvinnor inte stöter på män är
att män är bättre på att ta ett nej.
Sexuellt sätt.
Kvinnor är inte vana vid
att bli avvisade när det gäller sex.
Vi är vana vid det när gäller att bestämma över våra kroppar
och att få lika mycket betalt som män, men...
När det gäller...
När det gäller sexuellt avvisande är män mer vana vid det
för de har fler chanser. De stöter på kvinnor oftare.
Fråga en kille: "När blev du sexuellt avvisad senast?"
"Menar du på vägen hit? I biljettkassan?
När du var på toaletten? Var mer specifik."
Alla killar vet det här.
Det handlar om antalet gånger som man kan stöta på nån.
Till slut säger nån ja.
När män går ut handlar det om kvantitet och inte kvalitet.
"Hej, snygging! Nej, du var ful. Du, då."
Man bara fortsätter.
Man får kyssa många grodor innan man får vad då?
Knulla en groda, just det.
Han vet. De säger det inte, men alla killar vet
att om han stöter på 20 kvinnor
så måste en säga ja.
Nån ful brud måste...
Klockan två på morgonen. Det är sista chansen.
De börjar tända, och han säger: "Men du då?"
Nån tjej kommer att säga: "Okej!
Kan vi tvätta min puckel innan vi älskar?
Jag skojar. Det är ett ägg."
Så...
På samma sätt får män inte lov att ha känslor. Det är orättvist.
De ska komma förbi, genom och över saker.
Kvinnor kommer inte över...
...nånting.
Nej, aldrig.
Vi håller fast vid det.
Vi håller fast vid avvisandet. Vi håller fast vid det.
Vi plockar ut det ur rumtiden och undersöker det efteråt.
Vi bygger olika scenarier. Vi tar in experter: "Stacy, kom hit!
Minns du killen på Coachella som inte ringde? Ska vi åka dit?"
Ibland håller vi fast vid smärtan i avvisandet
så hårt...
...att den blir en del av vår personlighet.
Sen kan vi använda smärtan från våra tidigare avvisanden
som ursäkt för varför vi är så körda i skallen som vi är nu.
"Han gjorde slut över frukost
och nu dricker jag inte mjölk längre." Det är alltid nåt.
Varje tjej här minns alla gånger hon blev avvisad.
Det händer inte lika ofta som för män.
Varje människa minns första gången de blev avvisade. Jag börjar.
Fyran. Så...
Vi skulle sitta ner i en cirkel...
...och jag satte mig bredvid en söt kille.
Han sa att jag skulle dra.
Nu är han död.
Jag sitter inte i cirklar längre.
Vi håller fast vid våra avvisanden. De ger oss djup och personlighet.
Vi sätter etiketter på dem alla.
Vi stoppar varje tillkortakommande i sin egen glasburk.
Väldigt rustikt. Vi stoppar dem...
...i vår säck med känslomässigt bagage. Allihop.
"Han gjorde slut för att jag låg med hans bror.
De är tvillingar. De borde ha mössor i olika färg. De lurade mig."
Vi stoppar allt i vår säck, och vi tar säcken över axeln
och vad gör vi sen, tjejer?
Vi tar med den till nästa förhållande.
Ja... Det bästa är att den nye pojkvännen...
...inte har en aning...
...om vad du bär omkring på.
Han välkomnar dig med öppna armar till ert nya förbund.
"Kom in. Du ser cool och välanpassad ut."
Du bara: "Ja, det är jag!
Ja... Det här verkar vara en trygg plats...
...att packa upp min skit!"
Kvinnor stöter inte på män
för att män oftast inte dras till starka kvinnor.
Ingen kommer att säga: "Tyvärr, raring.
Jag älskar starka kvinnor." Det är skitsnack, Chad.
De älskar sårbarhet.
Det är attraktivt när en kvinna är sårbar.
Varför det?
Män är väldigt kroppsliga. Kvinnor är verbala. Män är kroppsliga.
När en kvinna är sårbar skulle det kunna betyda
att hon behöver hjälp.
När en man känner att han kan hjälpa till
känner han sig behövd, och det känns bra.
Han känner att han kan rycka in.
Det här är ett komediprogram, så ni får köpa den.
Han måste ha nåt att göra.
Vi kvinnor skyller på männen för att de inte kommunicerar som vi.
Kvinnor säger i genomsnitt fler ord än män.
Det betyder inte att det är bättre, det är bara så det är.
Vi babblar: "Jag vill prata om att prata om att prata.
Varför säger du inget om att du inte säger nåt?
Jag vill prata om att jag hatar Stacy. Det gör du också snart..."
Vi måste...
Han bara: "Nej, Mongo..." Det är läskigt.
Om du tvivlar på att en kille gillar dig ska du se på hans handlingar.
De visar dig.
Jag önskar att nån hade sagt det när jag var 20.
Som ung tänker man: "Han messar inte. Han är upptagen. Hans familj dog."
Det är inte så.
Om han gillar dig dyker han upp.
Om du tvivlar på om nån gillar dig så ge honom nåt att göra.
Om han gillar dig gör han vad som helst. "Kan du bära den här kattskiten?"
"Inga problem."
Om en kille gillar dig bär han din handväska.
Han bär dina tunga väskor.
Han tankar bilen om du inte vill.
Han kollar under motorhuven för vad som nu finns där.
De gör det.
Det är attraktivt när en kvinna är sårbar och behöver hjälp.
Det har alltid varit så. Jag har inte hittat på det.
Det är däför det heter "vän jungfru".
Inte: "Påstridig flata som behöver hjälp, för fan."
Därför.
Om kvinnor kan göra det själv är det inte lika attraktivt.
Vi är alla djur, okej.
Män är...
...lejon. Kvinnor är gaseller.
Vad tror ni att ett hungrigt lejon ger sig på?
Gasellen som springer i 150 km/h utan några självförtroendeproblem?
"Jag äger mitt eget hus och jag har disputerat!
Jag gillar att skämta, jag har köpt en båt
och jag hatar inte min pappa. Spring!"
Eller...
Han är hungrig. Eller...
...gasellen med brutet ben... "Hjälp, hur är reglerna i basket?"
Va?
Ett lätt mål mat.
Parentes.
Jag vet att det är lejonhonan och inte hanen som jagar.
Men det här lejonet var ungkarl och hade inte träffat sin fru än.
Där blev alla zoologer tysta.
Så...
Jag står här uppe
och andra starka kvinnor i era liv står framför er
och säger: "Var stark, gör det själv, var tuff."
Det är en sak att säga det, men för många är det svårt att leva så
när allt vi får lära oss säger det rakt motsatta.
Varje film vi har sett sen vi var små
har ett motsatt budskap.
I filmer är det inte den starka tjejen
den roliga tjejen, den modiga tjejen
den smarta tjejen, den högljudda tjejen som får den snygge killen.
Nej, tjejer som jag får Steve Zahn och Jonah Hill...
"Hon är rolig och han ser roligt ut. De passar bra ihop."
Det är alltid...
Det är alltid den tysta nya tjejen som får Channing Tatum.
Det är alltid hon som inte inser hur vacker hon är.
Hon som inte är rolig eller jobbig.
Undertexten där lyder: "Just det. Just det, tjejer.
Män gillar inte kvinnor som snackar, så stäng igen, raring."
Det är alltid hon som inte vet att hon är snygg.
Den Hollywood-arketypen är bara skit.
Ren skit.
Man vet för fan om man är snygg.
Ingen tänker: "Vad ska jag göra med de här stora brösten och smala benen?
Hur blev jag underklädesmodell? Jag kvävs på mitt perfekta hår."
Man vet.
Vi ser samma visa om och om igen.
Det handlar om en osäker tjej
och en kille ser genom det, och hon inser hur vacker hon är
när hon tar av sig glasögonen... Det är samma sak.
Hon säger alltid: "Jag vet inte om jag ska gå ut."
De tjejer som kanske har kul och trivs med sig själva vill gå ut.
"Jag vet inte. Jag har aldrig gått utanför dörren förut."
"Vi går ut och dricker och dansar..."
"Jag borde stanna och plugga."
"Vi är 35. Vad snackar du om? Kom igen!"
På nattklubben dansar de självsäkra tjejerna och har roligt.
"Hej, Channing Tatum." "Senare, brudar. Jag vill ha henne."
Alla tjejer...
"Henne."
Vår hjältinna bara sitter i ett hörn...
Hon kanske har på sig surfshorts. Hon är helt ute.
Hon läser en bok...
Hon kanske har brunt hår...
Innan ni tar illa upp
titta på våra ögonbryn. Vi har alla brunt hår.
Kanske inte du, jag vet inte.
Jag ser inga renrasiga norrmän här.
Det här skämtet handlar inte om att skamma såna kvinnor.
Det handlar inte om det.
Vad du än är för slags kvinna, tyst, tjock, liten, bred, lång
högljudd, ignorant, du har gälar, vad du än är för slags kvinna...
...så har du rätt.
Så är det.
Vad du än har valt att vara...
Vad du än vill vara...
...så har du rätt i att vara det så länge du är nöjd.
Min poäng är att om du är en blyg typ
om du är en panelhöna
om du är en liten styvmorsviol
om du är nån annan metafor som betyder...
...att du är introvert, så är poängen
är att du inte vill ha en kille som vill ha dig bara därför.
En man som vill ha en kvinna för att hon ser rädd ut...
...är en sexualförbrytare.
Okej?
Av alla tjejer han kunde stöta på
väljer han den som skakar som en blöt chihuahua.
Som ett nervöst gatubarn i ett hörn som säger "nej" med hela sin kropp.
Man vill inte ha en kille som säger: "Ursäkta mig.
Jag såg att du ser livrädd ut.
Vill du se min kuk?" Så...
"Jag var ute med polarna.
Jag letade inte efter nån.
Och jag såg henne."
Tanken...
...att när man är ute nånstans...
...och att mannen skulle se kvinnan...
...innan kvinnan ser mannen...
Nej.
Kvinnor är listiga, och kvinnor har biologiska klockor.
Det är kvinnor som har ett socialt bäst-före-datum.
Det är kvinnor som stapplar runt i sina höga klackar.
Om fem timmar kan vi ta av dem och gå genom lobbyn i strumplästen.
Det är kvinnor vars hud och smink flagnar
med varje glas alkohol.
Det är vi som har en tid att passa, okej?
Såg du mig först?
Skitsnack, din jävel.
Jag såg dig!
I samma sekund som du kom in.
Killar är helt omedvetna: "Jag måste fylla i tipsraden
annars blir jag en pumpa vid midnatt."
När du kom in var jag på jakt med fem andra kvinnor.
Du kom in och jag bara: "Stopp!"
Och sen samlades vi runt dig.
Vi omringade dig som en schäfer
som nosar upp en mina i sanden. Vi...
Män stoltserar ofta med hur observanta de är, eller hur?
Har ni dejtat en kille som inte kan sitta med ryggen mot dörren?
"Jag måste ha ryggen mot väggen för att bevaka alla ingångar
och utgångar. Jag måste försäkra..."
När du kollade på alla som åt
kollade jag din kreditvärdighet.
När du sysslade med övervakning
gick jag igenom alla dina födelsemärken.
Det är ingen fara. Jag tittade på allt.
"Jag är en alfa. Jag kollar dörren."
Om du dejtar nån som säger att han är en alfa...
...så är han en beta.
Ett lejon säger inte att han är ett lejon.
Han låter bara tjejen jaga åt honom.
Vi kollar in allt. Tror ni att män dömer kvinnor hårt?
Det gör de. Men ni, mina herrar, har ingen aning om vad vi tittar på.
Vi bedömer ert hår, era skor...
Vi skannar er som Predator.
Vi går igenom varje molekyl av ert DNA...
"Skannar för fysisk abnormalitet.
Är han tunnhårig? Okej, men på ett läskigt sätt?
Är det ett bockskägg? Vad står det för?
Är skjortan för uppknäppt för hans etniska bakgrund?
Har han broderade jeans?
Är han i så fall europé, eller kommer han från Arizona?"
Vi går igenom allt.
Vi går igenom det.
Vi kollar inte om du är det snyggaste vi nånsin har sett.
Vi bedömer bara om du är tillräckligt attraktiv
för att det ska vara värt det att lägga sig i omloppsbana
så att ni män, efter en timme och några drinkar
kan vända er om och säga: "Ursäkta, men jag lade märke till..."
Och vi vänder oss om och... "Jaså?"
Så är det. Vi har lagt upp alltihop.
Ofta är det inte så lätt. Om vi ser en söt kille...
...som inte lägger märke till oss, så måste vi få dig att göra det.
Ofta tar vi hjälp av våra vänner. Alla gör det.
Om du ser en söt kille säger du: "Kom.
Ser du den killen där?
Där borta.
Ser du honom? Tittar du?
Titta inte! Ser du honom? Ser du?
Tittar han? Tittar han? Börja dansa.
Fortsätt prata. Säg nåt kul så att jag inte verkar misslyckad."
Du försöker visa...
...att du är helt ointresserad.
Du vill att han ska se på dig och tänka:
"Det kommer aldrig nån annan som hon. Det är henne jag vill ha."
Han ska bli helt betagen.
"Hon behöver ingen man. Hon är så skön."
"Ja, jag använder inte ens kondom!"
Så enkel.
Om han är nära hör han det inte. Långt borta ska han höra...
"Sport."
Om han är nära skulle han höra... Du kämpar så hårt.
"Snälla!"
Han kommer att hitta dig och se dig.
Det finns bara ett begränsat antal saker att titta på.
Han kommer att se dig. Det är det viktigaste, okej?
Du är där ute. Det är konkurrens. Det finns många tjejer och många barer.
När han ser på dig har du din chans.
Du får bara en chans.
Som 8 Mile, men man flirtar.
Hoppas du inte har kräk på skjortan.
Det kanske är bra. "Hon festar hårt!" Jag vet inte.
Han ser åt ditt håll, lamporna kommer att speglas
och träffa er och han ser dig
och då har du din chans att stå still och posera
som den brunstiga påfågel du är.
Dansa inte så.
En liten glimt bakom kulisserna och risken med att välja vissa skämt.
Det skämtet är en risk, för jag inser
att inte alla här vet hur en påfågel låter.
Men att ni var 12 som visste...
...gjorde det värt det.
Alla ni andra...
Ni behöver aldrig höra en påfågel
för det var en av de bästa imitationer ni nånsin kommer att höra.
I kväll.
Jag hatar det ljudet. Jag får skämta om påfåglar
för jag växte upp med dem.
Det som är så jobbigt...
Nu är det här ett TED Talk om fåglar i två sekunder.
Det är nedgången i lätet som...
Det är inte...
Som fågelentusiaster, vilket ju är varför ni är här...
Vi vill att ett läte ska vara konsekvent.
En kråka eller en korp låter...
Det bara är, eller hur?
Och skogsduvan och dess fattiga kusin stadsduvan...
Okej?
Skogsduvan och dess gäldenär bara...
Okej? Och lövsångaren låter...
"Jag är lövsångare." Jag vet inte.
Den vita örnen låter:
"Frihet för fan!" Okej...
Vi vet.
Påfågeln låter som en sliten hora.
Han står på hörnet och säger: "Vill du knulla eller?
Rummet är redan betalt."
En parentes till. Jag inser att jag pratar om hanen.
Det är de som har vackra fjädrar. Påfågelhonan har bruna fjädrar.
Det blir ett feministiskt skämt om manliga prostituerade.
Okej...
Du är en påfågel, han ser dig, han kommer fram...
Ni börjar prata, och ni kanske tar några glas.
Ni kanske dansar, byter telefonnummer, kanske börjar dejta.
Jag menar att början på ett nytt förhållande
är den mest spännande delen.
Jag har inte gift mig än
så jag har bara varit i början av förhållanden ännu.
Jag vet inte. Jag kan inte säga hur kul det är att vara gift.
Jag kan berätta hur det är nästa gång.
Men jag vet inte.
I början av ett förhållande är allting helt nytt.
Ni visar upp er bästa sida. Det är elektricitet i luften.
Ni vet inte om det finns mentalsjukdom i varandras familjer.
Det är kul.
Det jobbigaste med ett nytt förhållande
när man är yngre
är första gången killen kommer till ens lägenhet.
Det är som din flickvänsaudition.
Du vill att han ska säga: "Jag vill stanna här för alltid."
"Kom närmare..." Det är det du vill.
I 20-årsåldern kämpar man så hårt.
Man är ung och det är kul. Sen, när man har fyllt 30...
Om nån knackar på, så öppnar man
i bara ett par militärbyxor med en brinnande soptunna.
"Välkommen till knullkupolen.
Biljett?" Okej...
I 20-årsåldern är det ett mentalt spel.
När en kille kommer för första gången vill du sammanjämka
din mors vackra hem som du bodde i när du växte upp
med det vackra hem som du, enligt Pinterest, borde ha
och det faktum att du är helt pank.
"Ska jag köpa en matta eller äta middag?" Det är väldigt svårt.
När killar ska komma städar man som aldrig förut, och det är svårt
för i hemlighet är kvinnor smutsgrisar.
Ingen vill skratta åt det. "Inte jag!"
Ingen kille vill tänka sig det. "Nej, min tjej är så snygg."
Jaså? Tror du det? Kolla mittkonsolen i hennes bil.
Hon har haft den i tio år.
Varje år blir det bara mer skit.
Du öppnar: "Oj, en tidskapsel!" Du stänger igen.
Du öppnar igen.
Du hör "Hjälp!" som om det är nåt där.
Det är vår hemliga gömma, eller hur?
Där ligger en Absolute Music CD. "De kanske kommer tillbaka."
En sån där sladd som går från kassettspelaren till CD-spelaren.
Utspillt nagellack, lite marijuanadamm...
En kroppssprej, för du luktar hellre som en strippa än som braja.
Ett cerat med Dr Pepper-smak
som ligger där med ett snitt i sin vaxiga hals...
"Jag dog en bra död..."
En laddare till en iPhone 4.
Servetter från McDonalds.
En pommes frites.
Den mittkonsolen en miljon gånger är hennes lägenhet.
Du tvättar och städar som en galning...
Det är ett vinterland av hushållspapper. Du gömmer skit under mattorna...
Du vet inte hur man bygger en jävla hylla.
Du bara flyttar runt allt...
Du stoppar vinterjackor i ugnen. "Bränn dem! Jag bor i LA."
Du stoppar katten i buren. "Vi vet inte vad han tycker om katter."
Du städar... Du upptäcker nya rum i lägenheten.
Varför får värmepannan en egen garderob?
Du ber din äckliga rumskompis: "Snälla, stanna på ditt rum.
Du är så jävla äcklig."
Hon sitter på en tron av burgarpapper och säger: "Okej.
Messa kukbilder." Stäng dörren.
Du städer. Du tänder ljus som om det är en jävla katolsk mässa.
"Det luktar skinka!" Du vill att det ska vara fint.
Han öppnar dörren och kommer in och säger:
"Coolt ställe." "Fan ta dig."
Det är en konst
att välja rätt kläder när en kille kommer för första gången.
Du vill inte ha på dig det du hade på dig under dagen.
Inte jobbkläder. Du vill inte ha dina dagkläder.
Det är ju kväll.
Tänk om det var min slutkläm.l.
Jag slog i huvudet.
Du vill inte ha på dig dina civila kläder.
Du har haft dem hela dagen och svettats i dem
men på andra sidan av spektrumet
vill du inte heller vara överdrivet sexig första gången en kille kommer.
Du vill vara avslappnad. Inte bara brösttofsar.
Vissa tänker: "Vänta lite..."
Jag är den kvinna som har stått framför er förut
och kommer att stå här igen och säga
att ni kan ha på er vad ni vill.
Det ger ingen rätt att tafsa på er. Ett nej är alltid ett nej.
Det är en grundförutsättning.
Nej betyder nej. Förskolebarn fattar det.
Jag vet inte varför vuxna män glömmer det, men...
Nej betyder nej. Det här handlar inte om det
utan om att vara mentalt snäll mot den andra människan.
Om du dyker upp i det får han spel
allt blod rusar till kuken och han spetsar sig själv
och sen stämmer han dig och du har inga pengar.
Var snäll, för mentalt är det som:
"Jag vet inte om hon vill ha mig..." Det är svårt.
Det vore som om ni har haft en riktigt dålig dag
och kommer hem och säger: "Jag har haft en hemsk dag.
Jag fick sparken.
Jag grät inför alla människor
och jag åt pommesen från min bil.
Det var en hemsk dag..."
Din pojkvän säger: "Å, raring, vill du prata om det?"
"Jag bara skojar. Psykad." Så skulle det kännas.
Om jag varken kan ha jobbkläder eller brösttofsar, vad ska jag göra då?
Det finns en hel, mellanliggande
värld av kläder för mellan middag och sängdags.
Det finns en hel kategori kläder
som ni som kvinnor har bemästrat utan att inse det.
Den kategorin kallas:
"Athleisure."
Det är en hel klädkategori
som är värd flera miljarder dollar
som bygger på tanken att kvinnor
ibland inte har tid att byta om
mellan sammanträdesrummet och Pilates-träningen.
Man måste vara redo.
Ibland går man direkt från spinning till hjärtkirurgi. Då vill man vara snygg.
Hjärtkirurgi? Vad sägs om sängen till soffan?
Vad fan pratar du om?
Vad är det då? Det är träningskläder som man inte skulle träna i.
Det är som yogabyxor med racingränder.
Man springer till snacksen.
Ibland kan det vara en komplicerat överdel.
Den stödjer inte helt och hållet.
"Den är rygglös."
"Vad gör man då?" "Man har ingen behå."
"Vad fan sa du?"
"Ingen behå?"
Så om jag skulle behöva springa, skulle det bli...
Aldrig.
Hela mitt liv har de sålt in det med:
"Det är en topp med inbyggd hylla..."
Dra åt hyll-vete. Jag vill ha en behå.
Jag vill ha en behå!
Ibland har vi en pushup-behå under toppen
och visar bandet. Det måste vara snyggt. Inte beige.
Ingen säger: "Å, beige..."
Kanske magenta. Det är mindre sexigt än rött
Magenta är "Vi kanske knullar." Rött är "Vi ska knulla!"
Pushup-behå. Det är för er skull, mina herrar.
Ni har ingen aning om vad vi offrar.
Pushup-behå.
Ingen har på sig det när man ligger hemma med influensa.
Nej. Ingen säger: "Jag gillar att ha bröstvårtorna nära tungan.
Det känns säkrare så."
Han får vara bekväm. Du är nertryckt i en pushup-behå på soffan
och dricker nåt med en snubbe som har tagit av sig skorna och tröjan.
Du kvävs av dina egna tuttar när ni ser på House Hunters.
"Stuckatur..."
Ni är uppklädda, ni har kul, ni kanske ligger med varandra.
Det är inte det viktiga. Jag vill prata om morgonen efter
när han är på väg hem.
Det gulligaste med män...
Det finns många gulliga saker.
Men...
Ni tror att vi behåller
fattningen...
...när ni har gått.
Ni har ingen aning.
De vet inte vad som finns under ytan.
Ni vet inte att under håret, sminket och ögonfransarna
och hyllan och behåarna...
...har varje kvinna
det bultande hjärtat
hos en hungrig
utmattad
irriterad
hondrake!
Hon väntar på att få komma ut. Hon kommer varannan timme
som åsikter, svett och urin. Förhoppnigsvis kissar ni oftare.
Hon måste få komma ut. Hon väntar.
Det tar en evighet för killen att gå.
"Okej, jag ringer väl senare..."
Draken ropar: "Försvinn!
Jag måste skita! Försvinn!
Jag måste använda toaletten som jag delar med en annan kvinna
och lägga en enorm laddning, mest i toan
och skicka ett sexigt foto."
"Hej." "Ut!"
Killarna här inne tror mig inte.
Jag vill att ni ska lita på mig, okej?
Tror ni inte att det finns en drake i varje kvinna?
Jag ska bevisa det. Är ni redo?
Ingen dragkedja. Okej.
Ni får bevisa det själva. I morgon när ni går från er tjej
och ni säger hej då, så ska ni göra så här:
Se henne djupt i ögonen.
Hon kommer att tänka: "Han är helt förhäxad av mig...
Det är otroligt. Jag är otrolig." Låt henne tro det.
Det köper er tid. Det ni letar efter i hennes ögon
är som en blinkhinna, okej?
Det är ögonlocket under ögonlocket som håller sanden ute.
Ni måste se mer Planet Earth på Netflix.
Det är det ni letar efter.
Om ni vill se draken komma ut
så förläng ert avsked, för då kommer draken..
Ni kan inte göra nåt åt det. Bara vänta.
"Jag fick väl ditt nummer? Jag ska kolla mobilen..."
"Okej, du har mitt nummer. Hej då!"
Du flyger omkring inne i din egen etta.
Om du går ut skjuter de ner dig.
Det är inte King's Landing. Du kan inte...
Det är bra träning.
Små pulser, mina damer. Vi tajtar till musklerna.
Du flyger in i köket. Du landar på diskbänken.
Du är hungrig. Du tar fram en klo.
Du dödar en hel rulle Oreos.
Du rostar dem.
Du har inte bara hållit inne draken och dina fisar hela natten.
Du har även hållit inne med dina avsikter.
Vi har en ful ovana i vårt samhälle
att vi kallar kvinnor grymma och orättvisa saker
när de uttrycker sitt begär för väldigt normala saker:
Monogami, ett förhållande
en familj, barn. Eller hur?
Vi kallar dem desperata, ledsamma, psykfall, bebisgalna...
"Vi har varit gifta i sex år. Hon vill ha barn.
Jag är en knullman. De tar mig aldrig."
Det är normalt att vilja ha allt det.
Vi gillar att förebrå kvinnor för det, så ibland säger inte vi kvinnor sanningen.
Om en kille på en dejt frågar: "Vill du ha barn?"
så säger du nej eller "Jag vet inte"
fast du egentligen vet. För du vill inte...?
Skrämma dem.
Förresten...
Om du är kvinna och inte vill ha barn är du ändå kvinna.
Det här handlar inte om er. Vänta.
Ett "förresten" till.
Mina herrar...
Om ni frågar en tjej om hon vill ha barn och hon säger ja...
...behöver det inte betyda med er.
Det är intressant
för synen på förhållanden och äktenskap och barn förändras ju äldre man blir.
Vissa här är i 20-årsåldern och tänker: "Det skiter väl jag i.
Jag är 20. Jag ska bli zigenare och göra smycken av kattnosar. Jag bryr mig inte."
Jag fattar det. Det är okej. Jag var också sån.
Det är så man ska vara. "Hur gammal är du?" "23."
"Herregud, du har så mycket tid." Det har du.
Men inte mycket.
Så...
Du måste inte bestämma dig, bara inte säga nej.
Jag tänkte aldrig på det, på allvar.
Jag var varken för eller emot. Det blir som det blir.
Då som nu älskade jag standup och att resa och jobba...
Jag tänkte att när man blir 30 så får man
ett hus, en man, ett barn, en växt och så är man klar.
Jag tänkte aldrig på det.
Det är intressant, för min reaktion på barn...
Jag vet inte hur många jag vill ha.
Jag vill inte bli som familjen Duggar, men kanske ett. En cool bebis. Kanske.
Jag kunde höra ett barn gråta på en flygplats.
Alla kvinnor sa: "Vilket gulligt barn..:"
Men jag: "Sitt inte bredvid mig. Ta bort det."
Jag tänkte aldrig på det.
Sättet på hur man tänker på det förändras.
Jag var på en flygplats härom dagen och där var en bebis.
Den begick ett stort misstag.
Den bebisen...
...lät ett saftigt bebisben...
...hänga utanför filten.
Jag behövde klämma.
"Vad är det här..." Jag började dras mot mamman.
Jag visste... Jag visste direkt att jag skulle få klämma på benet.
Kvinnor är inte rädda för andra kvinnor.
När det gäller barn. Inte arbetsplatser eller dejter, men...
Hon vet att jag inte vill barnet nåt illa.
Det är nåt vi kvinnor har.
Kvinnor är inte skrämmande.
Om man är ute sent och en kvinna kommer mot en byter man inte trottoar.
Okej, om hon ropar "Lila flodhäst!"
Om man är i en hiss och en kvinna kommer in
tar man inte tag i handväskan och backar.
Kvinnor är inte skrämmande eller läskiga.
Det är viktigt att komma ihåg.
Vad vi än får klä skott för, och det är ganska mycket
som att bli gamla, och annat man kan bestämma över.
Oavsett hur tjock eller rynkig man blir
eller hur jobbig man är eller vad man än blir som kvinna...
...så är kvinnor alltid välkomna i parker och på födelsedagskalas.
Alltid. Jag skulle kunna gå till en grundskola nu
i en patientrock med en tvättbjörn i koppel...
...och barnen skulle säga: "Vilken konstig hund."
Det är ett faktum att kvinnor inte är läskiga.
Män.
Det räcker med att ha fel typ av bena.
Jag går fram till bebisen, torkar svetten i pannan
lugnar ner mig och säger: "Hej, ursäkta mig...
Jag måste klämma på ditt barns ben."
Hon säger: "Javisst! Kör hårt!
Han heter Charlie." Hon berättade hans blodgrupp, hans personnummer...
Att klämma på ett bebisben är en konst. Man klämmer inte.
Man tar tummen och pekfingret
och tar dem så här och vibrerar lätt...
...så att fettet böljar snabbt...
...så att det ser ut som en vågrörelse
som nästan påminner om en kolibris vingar. Okej.
Det är så här jag runkar.
Allt tryck man skulle lägga på benet fördelar man till kindtänderna
och trycker ihop dem.
När man känner hur emaljen börjar gå sönder så vet man
att det är dags att dra.
Man har fått sin maximala dos av gullighet
när man börjar hota barnet.
"Jag ska äta upp ditt ben. Jag ska bita dig i näsan."
Och mamman var med på det! "Ät benet!"
"Jag ska äta upp ditt ben." "Bit honom i näsan!"
Alla är inne i det utom barnet, som tänker: "Vad fan är det här?"
"Bebisben."
Då återgår vi till där vi var. Du är en drake i köket.
Dina moders... Det behöver inte bara vara kvinnor.
Fäder, föräldrar... Dina moderskänslor börjar bubbla upp.
De har inte fått komma ut. Du sa inte i går på din dejt
att du kanske nån gång skulle vilja ha barn.
Det bubblar upp och du sitter och äter Oreos...
"Bebis."
"Jag vill ha ett barn."
"Familj."
"Bebis. "Vem är en bebis?"
Du tittar runt och vem tar vi alla ut våra föräldrakänslor på?
Våra husdjur.
"Vem är en bebis?"
Din hund sitter och tänker:
"Jävlar, hon menar mig..."
Du lyfter upp honom innan han hinner fly.
Du tar alla fyra benen, bara...
Du kastar honom på rygg! Han tänker: "Det är inte naturligt!"
Sen börjar du gunga den. Du har blivit en psykopat.
"Vem är en bebis?" Hunden börjar må illa.
"Du är en ängel. Vem vill ha en puss?"
Hunden vet inte att du vill pussas. Den ser dina tänder komma mot den.
Den här tanden bevisar att du är en köttätare.
Människor är inte så här nära andra människors ansikten
om det inte är Ultimate Fighting:
"Jag ska äta upp dig, din jävel!"
"Vem är en bebis?" Hunden vill komma undan.
"Vem vill få en puss på magen?"
"Bit inte min kuk!"
Du tänker inte ens på att han är livrädd.
"Han älskar sin matte..."
Älskar han dig?
Nästa gång ska du lägga märke till vilka avancerade trick han gör...
...för att komma undan din kärlek.
"Jag dog en bra död!"
Hunden tittar upp på dig.
Knäpper blusen.
Gömmer sig under nåt som han tror skyddar
som en köksstol.
"Från bakom de här fyra benen ska jag leda striden."
Det riktigt sjuka är att tio minuter senare...
...så har hunden glömt allt.
Han har glömt de stora dragen i misshandeln. Han vet bara detta:
Han vet att nåt dåligt hände.
Han vet att nåt dåligt kommer att hända igen.
Och igen, och igen.
Han vet också att han älskar dig.
Men han är kluven.
Han vet att den han älskar...
...är den som gör att det dåliga händer.
Stockholmssyndromet möter Måndag hela veckan.
Det här är ännu sjukare.
Tio minuter senare...
...behöver du ett nytt rus.
Du håller precis på att komma ner
och tänker: "Jag måste gå och handla..."
"Vem är en bebis?"
Den här gången minns han inte: "Jag vet inte!"
"Jag vet inte. Varför minns jag inte?" Du kommer närmare. "Vem är en bebis?"
"Jag vet inte!"
Hunden får minnesfragment av tänder, pussar och magmassage.
Som Westworld för hundar.
"Vem är en bebis?"
"Jag vet inte! Låt mig vara!" "Vem är en bebis?"
"Jag vet inte! Jag vet inte..."
På sin arm ser han en tatuering där det står:
"Du är bebisen."
Jag ska gifta mig.
En fin sak med mannen som jag ska gifta mig med är
att han aldrig har bett mig förändra nånting.
Det här är ett märkligt jobb.
Vi är på ett fartyg.
Jag drar skämt. Det går inte ihop.
Han har respekt för mitt jobb. Han har aldrig bett mig att inte turnera
eller inte jobba eller inte ta ett gig.
Det enda han har bett mig att inte göra
var ett par veckor sen när vi skulle lägga oss
och jag kom ut och han såg på mig och sa:
"Raring...
Jag älskar dig.
Kan du låta bli att ha basketshorts i sängen?"
"Intressant begäran. Fortsätt."
Han säger: "Öhh...
Jag älskar dig. Du är vacker.
Det är bara... Jag blir inte lika attraherad av dig...
...och jag vill inte ha sex med dig
när du har på dig basketshorts."
Jag bara: "Jaha...
Det är ju meningen.
Tack för ringen, idiot!"
Nu sitter han och säger: "Vi knullar..."
Min pappa är här, så det där var lite...
En stor del av det här med att gifta sig är att skaffa en brudklänning.
Det är ännu en milstolpe i en kvinnas liv
där andra kvinnor inte berättar
hur hemskt det faktiskt är.
Vi kallar oss feminister men ingen av oss berättar sanningen om tjejsaker.
Allt är bra, jag har mina flingor i burkar som en psykopat och jag gör yoga.
Okej.
Alla händelser i en kvinnas liv...
"Har du fått mens? Nu är du kvinna."
Ingen säger: "Du kommer att vilja slita ut äggstockarna.
Du kommer att hata din kropp och gråta.
Du vill ha mycket choklad. Du går nog inte ens till skolan.
Du får finnar. Nu är du kvinna. Grattis."
Ingen säger det.
"Ska du få barn? Så vackert..."
"Kom. Du skiter på dig.
Sen dömer alla dig för att du inte fick tillbaka din kropp."
"Ska du köpa bröllopsklänning? Det är magiskt.
Så magiskt. Du kommer dit...
Magiskt. Du kommer dit...
Din mor är där. Hon säger inte att du ser trött ut.
Du har gått ner så mycket i vikt att klänningarna rinner av dig.
En modellcoach säger: 'Hon är för vacker för att modella.'
Du står där med dina bästa vänner...
Ingen av dem är avundsjuk.
En duva kommer med den perfekta..."
Nej. Du står i en klänningsaffär i West Hollywood
och din mamma frågar hur FaceTime funkar.
"Använd knappen! Fråga nån!"
Nån rysk sömmerska ligger vid dina fötter:
"Du har för breda höfter. Prova inte den."
Sen äter du stekt kyckling. Så är det att köpa bröllopsklänning.
Jag provade klänningar och tänkte ha en stor prinsessklänning.
Det är enda chansen man får, så jag provar en...
...och jag inser att om man har på sig det...
Om man tar bort själva bröllopsdagen...
...så är du klädd som en galning...
...av väldigt besvärande psykologiska anledningar:
"Jag är en vacker prinsessa..."
"Nej. Du är Gaby som jobbar på HR. Du är ingen prin..."
"Jag är en vacker prinsessa..."
Alla dina tärnor måste hålla med:
"Ja, du är vackrast av alla..."
"Jag är en ballerinaprinsessa. Jag har Arenaskor.
Jag är pappas ballerinaprinsessa.
Ge mig Snövits hjärta på ett fat."
Så jag provar en massa klänningar, och det händer en märkligt sak
när man provar fler än tre plagg.
Det finns inget fjärde. Man börjar gråta.
När lysrörsbelysningen träffar fettcellerna
så börjar de föröka sig direkt.
Då blir man arg. Brukar ni slå på fläsket och försöka klämma det?
Det går inte. Man får blåmärken och kan inte ha shorts.
Jag började bli arg och gjorde samma misstag som alla kvinnor.
Jag blev arg på nåt som jag inte kan kontrollera.
Alla tjejer har nåt som hon hatar och som inte går att förändra.
Jag gillar inte min längd. Det låter som om jag är lång.
Jag vill vara längre.
Jag kanske ser lång ut på tv eller uppe på en scen
men jag är 1,65.
Det är för jävligt.
Jag är inte tillräckligt kort för att folk ska tycka att jag är söt.
Nej...
Jag är inte tillräckligt lång för att kunna tas för idrottskvinna.
Jag är bara en genomsnittlig 1,65 lång
proletär som marscherar för att få en sko i storlek 37. Det är bara...
Om man säger vad man inte gillar med sig själv får man höra:
"Nej. Jag älskar ditt hår. Jag älskar din näbb och dina fjädrar."
Jag sitter där och ska välja bröllopsklänning, och jag är arg.
Det vill man inte vara i samband med sitt bröllop.
Jag började känna mig ledsen, och när jag blir det
kopplar jag ihop det med allt annat i mitt liv och det gör det värre.
"Det är inte klänningen utan hur jag känner för klänningen
och mig och bröllopet och min hund ska rymma hemifrån!"
Allt blir bara värre.
Jag blev arg på min kropp för att den inte passade klänningen
men jag tänkte: "Om jag känner så här nu så måste andra kvinnor känna likadant."
Jag önskar att jag hade sagt det här till mig själv den dagen. Så här är det.
Tjejer, era kroppar är perfekta...
...och normala och funktionella och vackra.
Det finns alltid nån tjej med horn i pannan: "Jag då?"
Inte du!
Raka bort det.
Följ inte efter mig.
Vi har hjärntvättats att leva upp till Instagrams och Photoshops
sätt att se på skönhet. Vissa tjejer ser ut så där. Fy fan. Nej.
Vissa gör det. Det finns alltid nåt du inte gillar.
Vi måste sluta tro att nåt är fel när allt är helt normalt.
"Jag har celluliter. Tänk om han inte vill ha sex med mig?"
100 procent av alla kvinnor har nåt slags celluliter.
Om han inte vill knulla för att du har celluliter får han knulla killar.
Det finns inget annat förrän robotarna tar över.
Dessutom vill han inte prata om det.
Det är inte attraktivt när du berättar om och om igen hur mycket du hatar nåt.
"Du såg ju mina celluliter...
Titta. Jag kan göra ett ansikte..."
Han vill ha det här samtalet: "Jag vill fråga en sak.
Tänker du fortsätta andas under samlaget?"
"Ja, det tänkte jag..."
"Då är allt okej.
Det håller i rätten.
Fick jag veta."
"Men jag är fet, jag gillar inte mina armar
och jag har bristningar för att jag växte från en bebis!"
Jag vill inte bara gulla och säga: "Alla kvinnor är perfekta."
Du kanske inte är perfekt.
Jag tänker inte döma huruvida du är det eller inte.
Jag vill säga att du bestämmer hur mycket du älskar din kropp.
Ta alla andra i röven. Inte bokstavligen.
Om det känns bra. Det gör det nog inte.
Du bestämmer. Vi blir så ledsna, och vet ni vad?
Den kille du gillar kommer inte ens att märka det du hatar.
De flesta gör inte det. Män gör inte det.
Killar kommer inte att se de sakerna. De är inte så observanta.
40 procent av alla män ser bara tre färger.
40 procent av alla män här vet inte att det är rött.
Ett ihåligt skratt...
40 procent av alla män bara: "Ha! Fan också...
Siri, vad är rött?"
Men du kanske har en perfekt kropp. Du kanske inte har en otrolig kropp.
Jag vet inte hur det är under presenningen.
Du kanske har sprängt hela stället med en dålig vaxning, vad vet jag.
Men jag vet en sak. Det du har som kvinna
hur din kropp än ser ut...
Hur illa du än tror att det är
så är det ingenting mot utseendet
på 100 procent av alla...
...pungar!
Va?
Vad i helvete?
Varför håller inte alla presidenter tal om det?
Varför... Mina lår får inte röra vid varandra
men du har två döda fågelungar som hänger där.
Som hänger som fladdermöss.
Ibland hänger de så lågt att de hamnar i toavattnet.
De hänger...
Alla män här skrattar, ler eller undviker ögonkontakt med mig.
Män har aldrig tänkt på att ifrågasätta sina kroppar.
De bara: "Varför skulle du inte vilja ha det här i ansiktet gratis?"
Om vi ska gå vidare som kvinnor och feminister får vi inte skämmas
för hur våra kroppar ser ut heller.
Bara så ni vet, mina herrar, så står vi ut med det.
Det är inget som vi fantiserar om.
Det är bara så det är. Vi ifrågasätter det inte.
Ingen ung kvinna har sagt: "Det här är Backstreet Boys
det här är NSYNC
och det här är en pung!" Ingen!
Det är läskigt och faktiskt lite traumatiserande.
Vi bryr oss om hur vi ser ut.
Vi sitter och väntar på att ni ska komma ut
som varje natt, och ni kommer ut ur badrummet nakna
och vi ser på varandra och vi tänker: "Där är den..."
"Vem är en bebis?"
Tack för att ni kom i kväll. Tack.